Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Tidligere i Blindspot.
Hobbes... Det er mig Remi.
Jeg er vist stadig undercover i FBI.
Har Weller gennemskuet dig? Tror han, du er dig selv igen?
Hvem end det er, er han blevet vores mest eftersøgte.
Metoden kan genoplive Janes minder.
Jane... Stop.
Jeg er ikke Jane.
Jane!
Tving mig ikke til at gøre det.
Stop.
Din kone er væk.
Ikke hvis jeg kan hjælpe hende.
- Tasha, smid pistolen. - Du ved, jeg rammer bedst.
Skyder du dobbelt så godt? For det her er ikke et væddemål.
Vil du virkelig dræbe mig?
Fint, kom så. Skyd.
Så smid pistolen.
Vend dig om.
Du har ret til ikke at udtale dig. Alt hvad du siger, kan og...
Agent dr. Nancy Williams.
FBIs tilknytning til Harvards afdeling for neurobiologi og adfærd.
- Agent Kurt Weller. - Lad os være ærlige.
Som videnskabsmand skræmmer denne procedure mig.
Med hjælp fra Nancy har vi gennemgået de tekniske specifikationer, -
- som er i Romans datadrev fra brevet. - Hvordan fungere det?
Indførelsen af ZIP i Janes system -
- har effektivt etableret en barriere i hendes hjerne.
Hun kunne skabe og bevare nye minder, men minderne førhen -
- var helt afspærret for hende.
De langvarige konsekvenser af ZIP-forgiftningen virker til at have -
- ændret hvilken side af barrieren, hun har adgang til.
Hun burde blive normal igen, hvis proceduren virker.
Remis personlighed vil blive tvunget ud, og få kvinden -
- som I alle kender og elsker tilbage.
Hvad mener du med "burde"?
Fyrens metoder var uortodokse, og de kliniske forsøg var kortvarige.
Forskningen er korrekt. Som regel var resultaterne meget gode.
Blev nogen dræbt, hvis resultaterne var dårlige?
Kan du se mønstrene til venstre, som jeg har farvet røde?
Det er Remi.
De ældre mønstre, som er farvet blå til højre, det er Jane.
Dem prøver vi at få tilbage.
Kurt, når vi starter processen, -
- kan vi ikke bare trække stikket, hvis det går galt.
Hun vil dø, hvis man stopper midt i processen.
Gør det.
Kom tilbage til mig, Jane.
Hallo?
- Hjælp mig. - Hvis taske er det?
Ingen idé.
Ved du, hvem tasken tilhører?
Undskyld mig, er det din?
- Hjælp mig! - Ingen tegn på stråling.
Påbegynder manuel inspektion.
Intet mistænkeligt på ydersiden.
Jeg leder efter ledninger. Lad os se, hvad vi har med at gøre.
Der er noget derinde!
Vend dig om! Ned på knæ! Hænder på hovedet nu!
- Genkender du hende? - Nej.
- Jeg har aldrig set hende før. - Jeg vil tale med en ansvarlig.
Tag en dyb indånding.
Jeg vil tale med en ansvarlig!
Jeg er specialagent Kurt Weller.
- Jeg er ansvarlig for din sag. - Så fortæl mig, hvad der foregår.
Hvem er jeg?
Det ved vi ikke... endnu.
Kan du genkende mig?
Hvorfor... Jeg kan ikke engang genkende mig selv.
Hvorfor skulle du være velkendt?
Det er mit navn. Kurt Weller.
Det er tatoveret på din ryg.
Jeg forstår intet.
Jeg ved, det er... lidt overvældende.
Vær sød at prøve.
Du vil måske huske noget.
Noget som helst?
Nej.
- Hvad sker der? - Hendes tal stiger.
- Hvorfor sker det her? - Det burde ikke gøre det.
Jeg kan ikke miste hende. Det kan jeg ikke.
- Det vil du ikke. - Hvordan ved du det?
Du så, hvad der skete derinde.
Jeg godkendte behandlingen. Jeg satte hende i den position!
Kurt, vi gør alt, hvad vi kan.
Jeg kan ikke, jeg... Jeg kan ikke forestille mig et liv uden hende.
Jane har brug for dig, og at du gør, alt du kan.
Vi ved ikke, hvad hun kan høre eller føle, -
- så du skal stå ved siden af, og sige hun kan komme igennem det.
For det kan hun.
Vil du have din kone igen, er Jane ikke den eneste, som skal kæmpe...
Det skal du også.
Så kom nu.
Kom igang. Lad os gøre det.
Okay.
Fint.
Jane...
Kom nu, Jane. Du kan gøre det.
Jeg er lige her...
Jeg elsker dig.
Du er min faste støtte.
Kurt.
Jane?
Kurt.. hvad pokker sker der?
Jeg... er ikke sikker. Men jeg tror, du er i problemer.
Jeg kender dette sted.
Hvorfor føles det så anderledes?
Ingen anelse.
Jeg tror, du er under angreb.
Angreb?
Fra hvem?
Fra hende.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Hvordan har hun det?
Som du ser, er der stadig gang i de røde "Remi"-synapser i det meste af hjernen.
Vi kalder dem Cobra, mens de blå, G.I. Jane, begynder at gøre modstand.
- Hvor længe tager det? - Det er svært at sige.
Vi kan ikke starte alle synapser.
Vi skal starte dem i perfekte intervaller, -
- indtil Janes hjerne lærer at gøre det af sig selv.
Så det er... maskinerne, der bestemmer, om jeg får min kone tilbage eller ej?
Nej, de er kun startkabler indtil forbindelserne -
- lærer at genskabe sig selv. Maskinerne kan ikke gøre det alene.
Jane skal selv kæmpe, med alt hun har, for at få kontrol over hjernen...
Tilbage fra Remi.
Din hjerne?
Ja! Min hjerne.
Dette, alt det her...
Vi er midt i det, og... det der er Remi.
Hun er den, der stjæler det fra mig. Jeg må finde hende.
Hvis hun bliver, mister jeg alt.
Jeg må tage det tilbage.
Jeg tror ikke, det er så let.
- Det er en gåde. - Så hvor begynder vi?
Jeg ved det ikke, jeg...
Jeg kan huske dig, men der mangler så meget.
Jeg kan knap nok kende mig selv.
Hvordan kan jeg så finde ud af dette rum?
Jeg har brug for hjælp!
- Vi defineres af vore valg. - Du har bare glemt dine.
Jeg gav dig både kaffe og te i morges.
- Hvilken foretrækker du? - Hvad er det?
Et minde.
Denne smager som nyslået græs.
- Min fejl. Det er min. - Reade?
Pas på. Det er varme drikke.
- Det er også skønt at se dig, Jane. - Fint, hvad er status?
Vi prøver at komme ud af rummet.
Skål for det.
- Ved du, hvad tangram er? - Nej.
- Det er en slags puslespil... - ...med flade geometriske figurer.
Præcis.
Dette hold har haft en facon i lang tid.
Men vi vil finde vores nye facon.
Det ville jeg ikke gøre, hvis jeg var dig.
- Hej, Rich. - Må jeg?
Okay, hold den meget stille og et lille stykke fra væggen.
Fjerner vi maleriet uden at fjerne de ledninger, der er bagved, -
- vil et skud bagfra ødelægge det...
Og give dig en masse nye huller i hovedet, så...
Okay, gør det bare. Fortsæt.
Fint. Sådan der. Og ingen blev skudt.
Det er et rent sår.
Zapata!
- Hvad laver du? - Hjælper.
- Jeg synes ikke, det virker som hjælp. - Jeg tror, du skal slå betydningen op.
Jeg elsker dig.
Du burde... få set på det.
Den skal bruge os begge for at fungere.
Du løste det.
Vi løste det... sammen. Jo mere jeg husker, jo stærkere bliver jeg.
Hvad venter du så på? Gå da på dem, tiger.
Kommer I ikke med? Jeg er kun Jane på grund af jer.
- Jeg må hellere rydde det her op. - Jeg har en masse papirarbejde.
- Jeg ville gerne, men jeg er bange. - Jeg har virkelig ikke lyst.
- I kan ikke gå derud, kan I vel? - Vi er her altid, når du har brug for os.
- Kom, lad os gå. - Okay, så går vi.
- Held og lykke. - Hvorfor er her så mørkt?
Jeg er syg.
Det må være blevet værre.
- Hvad er der glat? - Ikke noget. Kom med.
Jeg vil prøve på at blive hos dig.
Jeg tror ikke, Remi vil have, at du husker mig.
Hun vil have, du er bange og alene.
- Hvilken vej går vi? - Den vej.
Den tror jeg lige, jeg springer over.
Okay... Den vej.
Kom med.
Kom nu, kom nu.
Er du sikker på, det er den rigtige vej?
Hvad? Et mønt indkast? Hvad skal jeg med...
Nej, nej. Nej. Nej. Lad være.
Kurt.
Nej. Nej.
- Hvad sker der? Hvad ændrede sig? - Jeg ved det ikke.
Hun er i krig med sig selv. Og Jane er ved at tabe.
Kom nu, Jane.
Hvem er du? Hvad vil du?
Det er mig. Jane.
Se på mig.
Bare træk vejret.
Det er okay.
Træk vejret.
Ved at gøre dig bange, bevarer Remi kontrollen.
Du er nødt til at bekæmpe frygten. Du kan være jaget...
Eller du kan være jægeren.
Det er ikke uovervindeligt.
Jeg har en ide.
Kurt?
Hvem er du?
- Hvor længe har vi kendt hinanden? - Meget længe.
Nej.
Gør det.
Roman?
Hvad vil du?
Jeg vil have dig her hos mig.
I mørket.
Du skal føle, hvad jeg føler.
Hvis du vil have mig så kom og tag mig.
Nu.
Hvordan finder jeg Remi?
Du vil ikke kæmpe imod mig. Jeg vinder altid.
Nej, du gør ej.
Endnu en sejr til Remi.
Gad vide hvad der sker, når du taber.
Ikke noget godt.
Vent, hvad... Hvorfor valgte jeg det her?
- Du spillede med Remi, ikke mig. - Udmærket spørgsmål.
- Hvordan finder jeg Remi? - Vi er ikke færdige endnu.
Indtil vi er, kan du ikke bevæge...
- Du bløder stadig. - Det virker ikke til at ville stoppe.
Undskyld.
For hvad? At du ikke selv slog mig ihjel?
For ikke at beskytte dig.
Mod vores forældres død, mod...
Crawfords børnehjem, mod Shepherd.
Mod mig.
- Du faldt mig virkelig i ryggen. - Jeg prøvede at redde dig.
At give dig samme mulighed, for at begynde på en frisk, som jeg fik. Jeg...
- Jeg vidste ikke, du ville dø af det. - Det gjorde jeg jo ikke.
Hvor skulle du også vide fra, at ZIP var giftigt?
- Shepherd sagde det ikke. - Jeg skulle have fået os væk fra hende.
Det var aldrig en mulighed.
Det betyder heller ikke noget nu.
Det betyder noget for mig.
Okay.
Jeg tilgiver dig.
Jeg savner dig.
Du er den eneste, der virkelig kender mig.
Hele mig.
Nej... Der er en til.
Hvem?
Kurt?
Kan du virkelig huske alt det fra vores barndom?
Ja.
Det var Remis liv.
Hvad betyder det?
Du vinder.
Jeg har noget til dig.
Farvel.
Fik du det, du skal bruge?
Det tror jeg.
Godt.
Det er på tide at få Remi ud én gang for alle.
Hvad er der galt?
Det ved jeg ikke.
Jeg tror stadig ikke, jeg er klar.
Roman...
Du kan godt.
Hvad sker der? Hvorfor kører den nedad?
- Hvorfor kører den ned? - Du sagde, Remi var over os.
Det er hun! Så hvor er vi på vej hen?
Nej! Nej.
Nej. Nej.
Hej, Jane.
Du husker mig, ikke sandt?
- Minder kan være farlige. - Jeg er ikke efter dig.
Jeg er her efter Remi.
Du vil aldrig vinde over hende.
Jeg byggede hende til at være uovervindelig.
Mit råd?
Gå tilbage til at løse gåder i laboratoriet med dine små venner.
Det er sådan, du er.
Skal jeg vende den anden kind til, -
- mens Remi stjæler mit liv fra mig? Jeg vil have mine minder tilbage.
De er mine.
Du har ingen idé, hvad du laver.
- Bind hende fast! - Nej!
Hold jer væk!
Vil du huske? Så husk det hele.
Tror du, minder er så vidunderlige?
Se hvor meget smerte du følte.
Hvor meget smerte du har forårsaget.
Du løj overfor os alle!
Beklager.
Du forlod mig!
Stop.
Der er et sted i dit sind, ingen andre kan komme ind til.
Et sted der kun tilhører dig.
Uanset hvad de siger og gør, kan ingen nå dig der.
Smerte... er en drøm.
Smerte er en drøm.
Nej. Hvordan kan hun gøre det?
Det burde ikke ske!
Jeg husker...
Vi er ikke helt færdige med hinanden. Ikke engang tæt på.
Hjælp! Jane! Hjælp mig.
Jane! Jeg har brug for dig!
FBI forhandler ikke med terrorister.
Vi skal hen til Remi. Kom med!
Jane! Hjælp mig!
Hjælp mig!
For pokker da, Kurt!
Kurt!
Jane!
- Tag den af mig. - Jeg forstår ikke.
Hvad gør jeg forkert? Hvorfor bliver det ved?
Bomben kan kun desarmeres ved at fjerne udløseren, -
- men man kan ikke pille ved den.
Så du skal fjerne låget og trække den ud af røret.
Men den er asymmetrisk.
Du skal dreje og vende den for at undgå at udløse bomben, okay?
Hvad laver du? Jane? Tiden er knap!
Nej, det stopper aldrig.
Hun bliver ved med at gøre det om og om igen. Holde os hen.
Hvem?
Remi.
Hun bruger dig til at holde mig væk fra hende.
Hun ved, jeg altid vil forsøge at redde dig.
Så red mig! Jane, tag den af mig!
- Bortset fra du er ikke virkelig. - Hvad?
Hvad taler du om, Jane? Det er mig!
Nej, du er mig.
Hvilket betyder, jeg er den eneste, der kan stoppe det her.
Så stop det, Jane.
Vær sød, gør det ikke.
- Beklager, Kurt. - Gør det ikke.
Vi ses, når jeg vågner. Den rigtige dig.
Jeg skal gøre det her alene.
Beklager.
Jane!
Noget er galt! Sluk for den!
Sluk for den, nu.
- Umuligt. - Frakobler vi -
- hende dør hun eller bliver en grøntsag.
- Rich... - Han har ret.
- Der er ingen vej tilbage. - Beklager, Kurt.
Jane bliver nødt til selv at kæmpe nu.
Nej.
Åbn døren.
Farvel, Jane.
Hallo?
Patterson? Reade? Rich? Zapata?
I sagde, at I altid ville være her, hvis jeg fik brug for jer.
Fint, så må jeg bare klare mig selv.
Eller må jeg?
Okay... hvad ville holdet gøre, hvis de var her?
Håndaftrykket fra scanneren. Hvorfor var det så genkendeligt?
Endnu en gåde.
Okay, Reade ville bede Rich og Patterson om at grave dybere, -
- og det ville minde Patterson om noget.
Derefter ville de kigge på koder og kodenøgler -
- relateret til hænder og fingeraftryk.
Så ville de lægge mærke til noget.
Den samme underlige hånd findes fire gange på min krop.
De ville få en idé, og så ville de...
Kortlægge kroppen som et gitter og finde de fire håndtatoveringer.
De bogstaver der vises på samme position -
- på alle fire tatoveringer isoleres.
Det hele er kodet.
I sagde, at I altid ville være her.
Vent lige... Hvad hvis det er kodenøglen?
Vi vil altid være her, når du har brug for os.
Alice bag spejlet.
- Hvad er det? - Det er Taylors.
Taylor Shaws dukke?
Er det svaret?
Taylor... Shaw...
Jane.
Remi?
Dit rigtige navn er Alice Kruger.
Alice...
Det er mig.
Før jeg var Remi eller Jane.
Du er mig, før alt det dårlige skete.
Du er Alice Kruger.
Selveste Jane Doe, FBI.
- Din tid er forbi. - Vil du dræbe mig? Du er velkommen.
Det tænkte jeg nok.
Temperaturen stiger. Blodtrykket, nedlukning af luftvejene.
- Hjerterytmen er helt uregelmæssig. - Hun har været væk for længe.
Kom så, Jane.
Jane. Jane! Giv ikke op.
Jeg opgav aldrig dig. Du må ikke opgive mig.
Gør det! Dræb hende!
Tror du, at du er så retfærdig? At du fortjener dette?
Du var intet udover en enhed, et fartøj, så vi kunne få, det vi ville.
Du er ikke en person.
Du er en forstyrrelse.
En uregelmæssighed på en hjernescanning. Desuden var jeg her først.
Nej du var ikke. Det var Alice.
Og du er ikke fjenden. Det er Shepherd.
Hun gjorde dette mod os.
Holdt dig alene... mistænksom -
- håndterede dig som et våben -
- fyldte dig med frygt og had.
Godt forsøgt.
Men hvis jeg er alene, er du også.
Nej. Nej, jeg er ej.
Jeg har noget, Shepherd aldrig gav os.
Folk der bekymrer sig om mig.
Som er der for mig, når jeg har brug for dem.
Giv op.
Træd væk... eller jeg dræber pigen.
Det er for sent.
Det har du allerede gjort.
Nej... der er endnu en.
Det var ikke din skyld. Og jeg er her ikke for at besejre dig.
- Jeg er her for at slutte fred. - Fred?
Vi er ikke så forskellige, som du tror.
Vi var begge den lille pige engang, før Shepherd tog det fra os.
- Jeg er slet ikke som dig. - Du tager fejl.
Jeg husker, hvad du gjorde, da du lod som om, du var mig.
Jeg husker det dårlige, og jeg husker det gode.
- Alle de liv du reddede. - Strategisk... for at vinde deres tillid.
Hørte du, hvad jeg sagde? Jeg husker det.
Vi er den samme... to sider af samme mønt.
Vi bliver ikke frie, før vi bekæmper hendes greb på os en gang for alle.
- Og hvordan gør vi det? - Remi, lyt ikke til hende.
Sammen. Du og jeg.
Du behøver ikke at være den, hun siger, at du er.
Du behøver ikke at være alene.
Uanset hvad du har gjort...
Uanset hvad vi har gjort... Så tilgiver jeg dig.
Vi har hende.
Jane! Er det dig?
Kurt?
Det er mig. Jane.
Jeg er tilbage.
- Jeg troede, at jeg havde mistet dig. - Det troede jeg også.
Her...
Jeg kan huske det hele.
Mine minder... og Remis hvor dårlige de end er.
Men for første gang i mit liv føler jeg mig som et helt menneske.
Hvad? Hold op, du græder.
Jeg lader jer snakke...
Var du med til at få mig tilbage?
- Det var en fælles indsats. - Tak, jeg er Jane.
Dejligt at møde dig, Jane.
Bliv her, du har brug for at hvile dig. Jeg er snart tilbage.
Jeg befriede Shepherd fra skjulestedet. Da jeg var Remi... Jeg tog derhen og...
Det ved vi.
Det er okay. Du var ikke dig selv.
Vi finder et godt tidspunkt at forklare Weitz og CIA det på.
Nej, jeg ved, hvor hun er. Jeg kan tage jer derhen lige nu.
Nej. Nej, nej
Okay? Du har allerede været nok igennem.
Så giv os adressen, så tager vi derhen.
- Jeg ville heller ikke stole på mig. - Vi har alle de beviser, vi behøver.
Du er tilbage. Men, mere er bedre, -
- og vi kan lave alle prøverne, men -
- vi må have dig på hospitalet. - Rich, tager du med hende?
Selvfølgelig. Jeg ringer efter en ambulance.
Okay. Patterson... Lad os få fanget Shepherd.
Kurt... Jeg er ked af det.
For alt hvad jeg har gjort mod dig, for løgnene...
Det er okay. Det betyder ikke noget.
Du er tilbage... Og jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
Okay.
Få fat i hende.
Fri!
Hun er væk.
Du tror vel ikke...
Jane husker forkert, vel?
- Eller... - Eller hvad?
Vildledte os med vilje? Nej, det tror jeg ikke.
Bliver du her? Arbejd videre med retsteknikerne.
Vi har brug for noget, der kan fortælle os, hvor Shepherd er taget hen.
Sikkerhedsfolkene bringer snart Jane hjem fra hospitalet.
Jeg tager hen og ser til hende.
For at se om hun kan huske noget, som kan være nyttigt for os.
Jane? Jeg er hjemme.
Hvor er Remi? Hvad har du gjort ved hende?
Hun er væk.
Jeg tror ikke på dig! Hun vil hente mig.
Er du okay?
Ja.
Jeg får nogle meget blandede signaler fra dig her på det sidste.
Er det en måde at behandle sin mor på?
En mor ville aldrig have gjort, hvad du gjorde mod mig og Roman.
Men du kan ikke gøre os noget mere.
Eller nogen andre. Det er slut.
Du tabte...
Jeg elskede dig.
Og din bror... På min egen måde.
Måske er det sandt, eller måske er det ikke.
Jeg ved ikke, om du er klar over det. Men alt hvad du gjorde...
Har bragt mig dertil hvor jeg er nu.
Jeg kan lide, den jeg er blevet.
Farvel, Shepherd.
Okay, klar?
Ja, jeg er.
Der er hun jo!
Hvordan har du det?
Som...
Som en ny kvinde.
Den gode.
Vi så din CT-skanning, din MRI -
- og din psykiske evaluering og din løgnedetektortest.
Velkommen tilbage.
I den forbindelse...
Denne tilhører vist dig, agent "Doe".
Det er rart, ikke? Endelig en stor lykkelig familie igen.
Ikke flere løgne, ikke mere -
- drama.
Kom så...
Så meget for en stor lykkelig familie.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org